UUSAASTA TUUL
KÜLMAVENDADE LOSS
Oi, mis see on?
Maga, vennake. - Aga mis see oli?
Selline ere-ere? Selline soe-soe?
Maga nüüd, maga.
TALV SUVI
Nüüd on ta käes - polaaröö! Meie aeg saabus.
Vaata!
Las magab isu täis, kuni on veel väike.
Aga meil on aeg tööle asuda.
Jäine pann siin ootab ees: ei see lihtsaid kooke tee,
vaid lumehelbeid säbruseid - säravvalgest lumest need.
Langeb lund seal pilvedest, katab õued, majad ka.
Õhk kiiskab lumehelvestest: nii saab talv meil alata.
Nii saab talv meil alata!
Niisiis, pool tööd on tehtud. Aga tähtsam on veel ees.
Mühisevad, mühisevad tuuled. Paluvad vabadusse.
Laseme nad siis kiiresti valla.
Uhked tuuled, tuiskavad tuuled, lennake laia ilma!
Viige udu ja lobjakat,
viige külma ja käredat pakast. Katke maa lumega.
Hei, hobused kiired, valgelakalised!
Meil on laias ilmas palju tööd veel ees.
Kandke meid üle sinise mere, üle selge taeva.
Lennake!
Kas ma näen sind unes? - Ei.
Aga kes sa oled? - Mina...
Ma olen see kõige suurem, see kõige tugevam.
Kas arvasid ära, kes ma olen? - Sa oled elevant. - Mine nüüd!
Kui ma oleksin elevant, siis nii ma oleksin kohe öelnudki: "Olen elevant."
Kes sa siis oled? - Noh, olen
selline suurte hammastega, selline kohutavalt tige.
Ja möirata oskan ma ka veel! - Oi, sa oled tiiger!
Seda veel vaja! - Aga kes sa siis oled?
Ma olen karu, voh! - Küll on tore!
Kuule, karu, mängime natuke? - Jookseme!
Kui need on pannid, siis nende peal saab küpsetada.
Õigus.
Mida nüüd on vaja teha? - On vaja laulda võlulaulu.
Minu vennad Külmad laulavad siin millestki...
Jäine pann siin ootab ees, teete lihtsaid, teete lihtsaid...
Kõike järjest saad! Apelsinid kullakarva. - Pastilaa ja ðokolaad.
Las langeb alla pilvedest, katab põllud, õued ka:
pilv präänikuid on lennus,
pilv küpsiseid on lennus.
Mängujänkud, kaisukarud, kuuseehted, pallid ka.
Vaata! - Tulebki välja!
Tegigi! - Õnnestus!
Ja kuidas veel õnnestus! - Hurraa!
Kuidagi väga palju on neid! - Tore oleks need kellelegi kinkida.
Kui korraldaks mingi peo? - Ja kingiks need ehted seal kõigile!
Kõigile! - Kõigile!
Mis need teil on? Mis asjad need on? - Kristallist laekad.
Ainult et minu vennad Külmad ei luba mul neid puutuda.
Miks ei luba? - Ma ei tea.
Laekad nagu laekad ikka.
Tühjad.
Aga see on lukku pandud. - Ja miks?
Miks see üks lukus on, ah? Teeme ta lahti.
Kus võti on? - Ei tea.
Hea küll. Kohe leiame, nuusuta nagu mina.
Niimoodi!
Kuidas on?
Millegi järele ei lõhna. - Proovi veel üks kord!
Mul ei tule midagi välja, proovi sina ise.
Olgu. Oota.
Leidsin! Oi, kas tohib seda mekkida?
Meki.
Oh, leidsin!
Kas tohib?
Aga kuidas võtmega jääb? - Kindlasti leiame.
Magus, kas tead, teritab lõhnataju! - Kas sa oma taju juba liialt ei terita?
Pole hullu!
Muusika!
Kuulsid? - Kuulsin.
Tähendab, et pidu ikkagi algas ja kõik said kingitusi.
Ja kohale viis need meie tuul.
Tähendab, et see oli siis uusaasta tuul. Kõige lõbusam, kõige vallatum!
Kõige lahkem tuul kogu ilmas. Ta ilmub, kui algab uus aasta.
Jutustas Pastella